- Du ville träffa mig? - Är du snäll och stänger dörren?
Slå dig ner.
Min syster läser gärna. Hon har alltid en bok i handen.
Det mesta är skräp. Sånt man köper-
- på flygplatsen och lämnar på planet.
Hur som helst, de senaste månaderna-
- har hon tjatat om att jag ska läsa den här.
- "Blått hjärteblod." - Har du hört talas om den?
- Nej. - Låter författarens namn...
- ...bekant? - Nej. Hur så?
För den handlar om två detektiver.
Den ena är en vacker kinesisk-amerikansk kvinna.
Den andra, hennes partner, är en kille från London.
- Du skämtar. - De bor tillsammans.
De är konsulter för NYPD.
De heter inte Holmes och Watson, men ändå.
Du känner kanske inte Grover Ogden-
- men han verkar veta mycket om dig.
Jag betalar inte dina gubbar för att slöa, Vince.
- Vad är problemet? - Får inte igång flismaskinen.
Det är något som fastnat.
- Den funkade ju igår. - Reparatören är på väg.
- Hur lång tid tar det? - En timme. Kanske två?
Jag har tio tomter att röja innan jag kan lägga grunderna.
Var är stoppet?
Antagligen någonstans mellan trumman och knivarna.
Jag har det. Kör igång den.
Stäng ner den. Nu.
- Vad är det? - Titta.
Tro det eller ej, men detta har varit en FBI-agent.
Det är i alla fall vad brickan säger.
Labbet kollar DNA: n för säkerhets skull.
Specialagent Robert Underhill, pensionär.
Hans bil hittades 200 meter från brottsplatsen.
Jag har kontaktat FBI: s New York-kontor.
De är redo att hjälpa till, men eftersom Underhill-
- officiellt var civilist, så är fallet vårt.
- Ingen Joan idag? - - Hon kommer senare.
Vad mer vet vi om specialagent Underhill?
En exemplarisk 34-årig karriär, omtyckt av kollegorna.
Han och hans fru Sheila flyttade till Kauai 2012.
De flyttade tillbaka till New York för sju månader sen.
Om detta är specialagent Underhill-
- så var han död innan han hamnade i flistuggen.
Mördaren måste ha styckat kroppen för att få den igenom maskinen.
Ja, så teknikerna har undersökt alla motorsågar på platsen-
- och har hittat en med blod i kedjan.
De tror någon använde den, och rengjorde den.
Oleoresin capsicum, mer känt som pepparspray.
Vi borde meddela rättsläkaren att detta är delar av ansiktet.
- Det uppskattar han säkert. - - Skoavtrycket...
...brevid hans bil antyder att han själv körde dit.
Pepparspray, det är ett närstridsvapen.
Den som använde det måsta ha varit nära honom.
Du tror att han bjöds till platsen, kände mördaren.
Det var en stor man, minst hundra kilo.
Så om jag tänkte mala ner honom-
- vill jag ha honom nära flismaskinen.
Du sa att frun heter Sheila?
Prata med henne, se om hon kan hantera en motorsåg.
Varför tror du att hon gjorde det?
Hans personliga ting finns här. Resterna av en plånbok, armbandsur.
Det finns ingen vigselring.
Och den här påsen, bland skinn och ben-
- innehåller spår av latex och folie.
Ser ut som att han bar på minst en kondom.
Så han kanske inte var redo för att slåss-
-men han var redo att ha kul.
Bob bedrog mig inte.
Åtminstone inte med en annan kvinna.
Enda förhållandet han hade var med sitt jobb.
Vi har förstått det som att er man gick i pension 2012.
Ja. Vi sålde vårt hus och flyttade till Kauai.
Men så blev han rastlös.
Han saknade jobbet, saknade stan.
Jag såg att han inte var lycklig, så jag gick med på att flytta tillbaka.
Med all respekt, mrs Underhill-
- vi hittade bevis på att han kanske ännu var rastlös.
Resterna av två oanvända kondomer.
Vi separerade för ett halvår sen.
Det var vänskapligt. Vi höll kontakt.
Så ni separerade, men skilde er inte.
Jag antar att det betyder att ni är hans arvtagerska.
Ni har rätt till hans pension, livförsäkring...
Jag åt middag hos min dotter i New Jersey igår kväll.
Drack rosé, tillbringade natten i gästrummet.
Kan någon förutom er dotter intyga det?
Jag tog tåget tillbaka till stan imorse.
Mitt biljettköp måste finnas registrerat-
- och övervakningsfilmer från stationerna.
Vi ska kolla upp det. Under tiden-
- kan ni komma på någon som skulle vilja skada honom?
När vi flyttade tillbaka till New York, började Bob-
- titta på några av sina gamla fall, såna han aldrig löste.
Han bad en vän på FBI om kopior på utredningarna.
Senast vi pratade-
- trodde han att han var på väg att lösa ett av fallen.
- Han var nära att ta någon. - Vem?
Jag vet inte.
Sedan vi separerat, pratade han inte så mycket jobb.
Om ni åker till hans lägenhet, så hittar ni utredningarna.
De kanske säger er allt ni behöver veta.
Joanie. Jösses.
Det var flera månader sen sist.
- Du är så vacker. - Tack, pappa.
Eller ska jag kalla dig Grover Ogden?
- Hur tänkte du? - Jag hedrade dig.
Valen du gör, arbetet du utför. Det är underbart.
Verkligen? Så det är därför du inte bad om min tillåtelse.
Det är därför du använder pseudonym. Du visste hur hedrad jag skulle bli.
- Har du läst boken? - Självklart.
- Och? - Det är löjeväckande.
Sherlock och jag springer inte omkring med vapen-
- och vi har inte kung fu-slagsmål-
- och vi ligger verkligen inte med varandra.
Sex säljer, Joanie. Det vet du.
- Hur visste du att det var jag? - Grover Ogden?
Vi bodde på Ogden Avenue. Hunden hette Grover.
Det är så man hittar på ett porrnamn, inte en pseudonym.
Jag var skyldig förläggarna en bok. Jag var helt blockerad.
Jag har aldrig varit så blockerad förr.
Din mamma kommer hem efter att ha hälsat på dig.
- Hon berättar om fallet... - Visste hon om det här?
Nej. Jag berättar bara hur det gick till.
Jag bryr mig inte. Jag vill bara få det att försvinna.
- Hur menar du? - "Blått hjärtblod" blev inte -
- e-bok, vilket är bra för oss -
- för jag la nästan 4 000 dollar inatt -
- på att försöka hitta alla fysiska kopior på nätet.
Du kontaktar din förläggare som letar reda på resten.
Du kan inte mena allvar.
- Har Sherlock läst boken? - Vad har det med något...
- ...att göra? - Du har sagt din åsikt.
- Jag vill gärna få hans. - För det första, ni är inte vänner.
Ni har träffats en gång, på faster Vivians begravning.
För det andra kommer han aldrig att få reda på detta.
Han är den mest privata person jag vet.
Han skulle bli galen om han visste.
Ring din förläggare, pappa. Jag menar det.
Jag brukar ogilla färgkoordnination-
- men jag måste säga, att det lyser upp stället.
- Vad är det här. - Bob Underhills utredningar.
- Du fick väl mina SMS? - Mördad FBI-agent.
Flismaskin. Hans fru trodde att det var över ett gammal fall.
Marcus och jag gick till hans lägenhet-
- och upptäckte att han gått över tre stycken igen.
Jag gjorde kopior av dem och gav varje fall sitt eget rum.
Som du kan se, berättar bibliotelet om ett hatbrott.
En kyrka brändes ner till grunden 1981.
Mordbrännaren identifierades aldrig.
- Tror du han dödade Underhill? - Nej, inte alls.
Tack vare den avlidne agentens grundliga anteckningar-
- identifierade jag den skyldige. Han dog 1982.
Det här fallet tog längre tid att lösa, men inte mycket.
Tvåmansbankrån 1997.
Det visar sig, att båda hamnade i fängelse-
- för orelaterade brott tidigt på 2000-talet.
Båda är fortsatt inlåsta, så de är inte vår mördare.
Slutligen fallet med en serieförgiftare-
- som tog sex liv mellan 2008 och 2012.
Jag insåg att den skyldig var brodern-
- till en av de misstänkta. Men han är vid flottan.
Han var ombord på ett hangarfartyg i Arabiska Havet igår.
Du tog fall den här mannen inte kunde lösa under sin karriär-
- och löste dem på några timmar. Synd då att frun hade fel.
Hans gamla fall hade inget med hans mord att göra.
Jo, jag tror att ett av dem hade det.
Jag bad kaptenen ta reda på om Underhill-
- bad om några andra utredningar, och det hade han.
- Mina Davenport. - Känner du till fallet?
Ja visst. Kidnappad 2004. Han hade henne i en källare.
Tio år senare rymmer hon. Det var en stor nyhet.
Menar du att Underhill jobbade med bortförandet -04?
Ja. Och sedan igen 2015.
Han bad att få och fick också kopior av utredningen.
Konstigt att de inte fanns bland det andra materialet.
Hennes kidnappare hittades aldrig. Tror du Underhill var honom på spåren?
Jag tycker att utredningen frånvaro är mystisk.
Kanske tog mördaren den från honom igår kväll.
Efter flisningen så använde han nycklarna och gick in hos honom.
Hur som helst så innebär det att Minas kidnappare kan ha mördat-
- mindre än tre mil från hennes hem igår kväll.
Det är svårt att förklara-
- förlusten av ett barn när hon är tio år-
- och att sen få tillbaka henne när hon är 20.
Folk fokuserar på de tio år man har förlorat-
- men vi kunde bara tänka på framtiden.
All den tid vi skulle komma att få tillsammans.
Det var en gåva.
Men vi visste att det fanns en baksida-
- att monstret som tagit Mina fortfarande fanns där ute.
Vi vet inte säkert vem som dödade Bob Underhill.
Vi ville veta om ni sett något utöver det vanliga.
Annorlunda ansikten eller fordon.
- Nej. Inget. - Och Mina?
- Hon hade berättat det. - Är hon här?
Hon är tillsammans med sin lärare. Hon studerar.
Om det går bra för er, så vill jag inte dra in henne i detta.
Om vi har rätt, mr Davenport, så befinner hon sig mitt i det.
Om ni har rätt. I annat fall gör ni henne bara upprörd.
Hon kan få ett bakslag.
Vi har jobbat så hårt, för att hon ska känna sig trygg.
För att hon ska finna frid.
Direkt efter flykten-
- fick ingen röra henne, inte på flera veckor.
Nu låter hon mig hålla henne i handen igen.
Hon låter mig krama henne.
Bob Underhill då? Har ni hört något från honom?
Jag önskar vi hade det.
Efter att det här hände, kunde jag knappt fungera.
Jag skulle ha hämtat Mina från skolan den dagen.
Jag lät mötet dra över tiden.
Det var mitt fel att hon försökte gå hem...
När jag inte kunde göra något, gjorde agent Underhill allt.
Han var vår klippa.
Mina lyckades hjälpa FBI att göra en fantombild av kidnapparen.
Hon hade till och med ett förnamn, Keith.
Under månaderna sedan hennes återkomst-
- har kon kommit ihåg andra viktiga detaljer?
Något som kan hjälpa oss att identifiera honom?
- Jag är ledsen. Nej. - Mamma, pappa.
- Är allt bra? - Det är ingen fara, vännen.
Vi är klara här om några minuter.
Davenports kanske inte har sett Keith-
- men det betyder inte att vi inte kan släppa fantombilden.
Även om han inte dödade Underhill, är han värd att hittas.
Förutsatt att ett fantasifoster kan hittas.
Vad ska det betyda?
Den mannen dödade inte Underhill, och kidnappade inte henne.
Beskrivningen är helt påhittad.
Vänta lite. Kallar du Mina Davenport lögnare?
Nej, jag kallar den unga flickan en bedragare.
Hon är inte Mina Davenport. Hon är en bedragare.
Man säger ju att ögonen är själens spegel.
I det här fallet är det öronen.
Notera på varje bild djupet hos vecket-
-och öronsnibbens vinkel.
Detta är två olika människors öron.
Jag tycker inte att de ser så olika ut.
- Watson? - Han har rätt.
Det andra örats uppbyggnad är helt fel.
Mina Davenport försvann när hon var tio.
Hon växte, hon förändrades. Hennes kropp förändrades.
Men inte henens öron. De växer med barnet-
-men de ändrar inte form.
Den flickan kan inte ha vuxit upp och blivit den flickan.
Vi tror inte längre att Underhill var Minas kidnappare på spåren.
- Han var bedragaren på spåren. - På grund av öronen?
För ett halvår sen kom de första bilderna-
- på Mirakel-Mina, de släpptes av familjen.
Två veckor senare begärde Underhill kopior av allt material-
- som rörde hennes försvinnande 2004.
Han såg samma diskrepans. Kanske var det något annat.
Hur som helst tror jag att han misstänkte-
- att den här flickan tagit den riktiga Minas plats.
Antagligen för att få tillgång till familjens pengar.
Flickan som du påstår inte är Mina klarade ett DNA-test.
Säg att det inte fanns i Underhills material?
Det gjorde det. Hennes DNA matchade ett prov som togs-
-från Minas tandborste 2004.
Lustigt med tandborsten. Den försvann-
- ungefär samtidigt som testet gjordes.
Det privata labbet trodde det var ett misstag.
Vi tror att bedragaren hade en medhjälpare-
- på labbet som såg till att testa hennes DNA mot sig självt.
Och sen gjorde sig av med tandborsten för att förhindra nya tester.
Jag är förvånad att du inte finner teorin fängslande.
Den är fängslande som fan.
Men jag är också den enda föräldern i rummet.
Man känner igen sina barn. Jag struntar i-
- om de är borta 10 år eller 50. Man känner igen dem.
Hur många har fått sina barn kidnappade?
Jag vill bara påpeka att föräldrarna knappast kan klandras-
- för att de fallit offer för en charlatan.
De har drömt om dotterns återkomst i ett helt årtionde.
Vi vill bjuda in dem, och ta det så försiktigt som möjligt med dem.
Om de låter oss ta DNA-prov från dem-
- så kan vi jämföra dem med prov från bedragaren-
- från 2014, de som labbet har kvar.
De kommer att bevisa att hon inte är den hon säger sig vara.
Davenports förtjänar i alla fall att få veta-
- om de har en mördare i sitt hem.
Mr Davenport, tack för att ni kom.
Självklart. Ni sa att ni har nyheter.
Det har vi, men vi trodde att er fru skulle komma.
Ja, hon är där.
- Jaha, ni tog med Mina. - Efter att ni åkt igår kväll -
- så ställde hon frågor om er -
- och hon vet att det är något, så Nancy och jag-
- ja, vi berättade sanningen. Hon var så stark.
Hon sa att hon ville veta allt.
Mina, det här är inspektör Bell.
Det här är miss Watson och mr Holmes.
Mina, vi skulle faktiskt vilja prata ensamma med dina föräldrar.
Vad ni än har att säga, så klarar jag att höra det.
Jag träffade aldrig agent Underhill-
- men jag vet hur mycket han gjorde för min mamma och pappa.
Jag vill hjälpa till.
Det var min födelsedag den veckan.
Inte min riktiga födelsedag, utan den han gett mig. Keith.
Det var enda gången på året han var snäll mot mig.
Det var inte förrän senare jag insåg-
- att det var årsdagen av när han förde bort mig.
Vi hade precis kommit tillbaka från en resa.
Så den här Keith, han var långtradarchaufför, och han höll dig gömd-
-i hytten under långkörningar.
Jag fick inte lämna långtradaren-
-men ibland kunde jag titta ut.
Jag kunde se träd, bilar, andra människor.
När jag var i källaren, så var det bara jag.
Enligt utredningen så hade du aldrig någon aning-
- om i vilken stad eller stat Keiths hem låg i.
Jag var så ung när han tog mig-
- och jag fick aldrig nånsin se på TV eller titta på en tidning.
De från FBI sa att det var för att han ville-
- att jag skulle vara helt beroende av honom.
Det fungerade.
Så du säger att det var veckan du fyllde år...
Keith sa att det var dags.
Vi funderade på att skaffa familj.
Och jag kunde inte sluta tänka på det.
Vi låg ute på ännu en resa.
Jag väntade tills han somnade, och sen kollade jag i hans väska.
Jag tog upp rakkniven som han rakade sig med-
-och jag höll den mot hans hals.
- Men du klarade det inte. - Jag vet inte varför. Men jag kunde inte.
Jag tog mig ut ur bilen, och jag bara sprang-
- och jag slutade inte springa förrän på morgonen.
Och då var du i Lander, Pennsylvania.
Jag visste det inte då, men ja.
Sen stängde du in dig på toaletten på en bensinmack-
- och du tog fram Keiths rakkniv-
-och du rakade av dig allt ditt hår.
Keith tvingade mig att blondera håret.
Ända sedan jag var tio.
Min terapeut säger att jag tog tillbaka mitt gamla jag-
- men ärligt talat, minns jag inte ens att jag gjorde det.
Jag kan inte ens säga hur jag tänkte.
Det du tänkte var att du ville-
- se så patetisk ut som möjligt när polisen hittade dig.
Du är en av de bästa lögnare jag nånsin träffat.
Och det säger inte så lite.
Inte konstigt att du lyckats lura Davenports.
- Va? - De försvarar dig forfarande.
De tror fortfarande att du är deras dotter, men vi vet ju-
-att du inte är det.
- Mina, nu åker vi. - Vad är det?
Det är ingen fara. Du har inte gjort något. Det är bara bra.
Håll dig borta från min familj.
Det luktar som om något dött här.
Jag förväntar mig inte att elefantdynga luktar potpourri.
Det är ett mycket eftertraktat kaffe-
- som produceras genom att mata pachydermata med arabicabönor.
Det har potentialen att ytterligare reducera mitt sömnbehov.
- Vill du ha? - Nej tack, jag åt bajs till lunch.
Du skulle ha sett deras ansikten när jag berättade det för dem.
Jag trodde inte de skulle ta det så hårt att de vägrade lämna DNA.
Vi underskattade greppet bedragaren har över dem.
Om de inte hjälper till att avslöja bedragaren-
- får vi väl se om hon dödade Bob Underhill istället.
Du sa att du skulle följa din mamma-
-på ett läkarbesök i Scarsdale.
- Ja. - Fast det gjorde du inte.
Du träffade henne inte ens. Du träffade din styvfar.
Kan jag utgå från att det hade med hans bok att göra?
Känner du till boken?
För en timme sen tog jag emot en låda med 200 stycken.
Men jag visste redan. En medhjälpare gjorde mig uppmärksam på den.
- Har du läst den? Är du inte arg? - Ja, det har jag. Borde jag det?
Ja, det borde du. Du är du.
Det är inte första gången jag inspirerat en författare, Watson.
Jag är grunden till flera rollfigurer i olika media.
Det är en biprodukt av min framgång som detektiv.
Jag fascinerar. Det kan inte hjälpas.
Du skrev ju själv om mig en gång.
"Sherlock Holmes fall".
- När...? - Jag var missnöjd.
Du använde mitt riktiga namn och riktiga historia.
Din fars magnum opus är motsatsen till det.
Se bara på kapitel 32, där vi älskar i Central Park.
Varför berättade du inte för mig?
Boken, inte kapitel 32.
Din styvfar skrev under pseudonym-
- och jag antar att du var skälet till det.
Du verkar argare än jag förväntat.
Får jag fråga varför?
Väntar du besök?
Jag fick adressen från kortet du gav mina föräldrar.
Du menar dina offer.
De tror att jag är med min lärare nu.
- Får jag komma in? - Jag vet inte inte om du borde.
Det finns ingen flismaskin här.
Du kan visitera mig. Vad du vill.
Jag vill bara prata.
Du har rätt om en del saker. Men fel om andra.
Du erkänner att du inte är Mina Davenport.
Ja, det gör jag.
- Men jag dödade inte FBI-killen. - Varför skulle vi tro på det?
För att -
- jag kan berätta vem som gjorde det.
- Richard och Nancy. - Davenports?
Och varför skulle de mörda mannen-
- som jobbat så hårt för att hitta deras dotter?
För att han höll på att komma på deras hemlighet.
Det var ingen som tog Mina. De dödade henne.
Mitt riktiga namn är Cassie. Kalla mig Mina, om det är lättare.
- Jag är van vid det. - Har du ett efternamn?
När det gäller detta samtal, nej.
Det finns ett skäl till att jag gick till er och inte polisen.
- Berätta. - Mina fyller 21 om två veckor.
Eller skulle ha gjort.
När det händer, får jag tillgång till hennes fond.
Det finns nästa fem miljoner i den.
Kan ni hålla det hemligt tills dess, så berättar jag allt.
Jag kan vara era öron och ögon i huset.
- Ni tror att jag ljuger igen. - Varför skulle vi inte det?
För några år sedan, såg jag en tidningsartikel.
Det var årsdagen av Minas försvinnande.
De gjorde en sån grej för att visa hur hon skulle se ut-
-om hon fortfarande levde.
Jag insåg att jag liknade henne. Inte mycket, men tillräckligt.
Om jag studerade fallet, lärde mig allt jag kunde om henne...
- Jag trodde jag kunde lura folk. - Du har bedragit tidigare?
Inget som det här.
Det här var stort. Jag skulle lura Minas egna föräldrar.
Så du kom på en historia som skulle förklara-
-enstaka misstag.
Utnyttjad, inlåst i en källare, glömt ditt förflutna. På det viset-
- blev ingen misstänksam när du hade svårt-
- att minnas saker som Mina borde känna till.
Min favorit-grej var Keiths långtradare.
Du sa att du flydde från den, istället från huset-
- eftersom det, liksom Keith, inte existerade-
- så du behövde inte oroa dig över att leda någon tillbaka dit.
Jag oroade mig aldrig över att lura polisen eller FBI.
Bara Richard och Nancy.
Jag hade en lista redo över saker att säga eller göra-
- om jag trodde att de blev misstänksamma.
Fast jag behövde aldrig den.
De behandlade mig som sin dotter från första stund.
Försts tänkte jag att det är så bra jag är.
Men för några månader sedan hände något.
Jag...
Jag vaknade mitt i natten-
-och Richard satt där.
Han rörde min arm.
Han sa att det var något han och Mina brukade göra.
Han sa "Du är väl min lilla flicka?"
Du fattar, va?
Han visste att jag inte var hon, för han hade dödat henne.
Han utnyttjade henne. Hon måste ha hotat...
- ...med att avslöja... - Du sa att Nancy var inblandad.
Ingen jobbade hårdare än hon för att lära mig om Minas liv.
Hon såg till att ingen annan visste att jag inte var hennes dotter.
Det skulle försäkra att ingen skulle upptäcka Richards brott.
Han ljög för er häromkvällen.
FBI-killen hade varit till huset.
Jag såg dem gräla på uppfarten den kvällen.
Jag visste inte vem han var, så jag fäste mig inte vid det-
- men sen när ni kom till huset, så...
Han kom på mig. Det måste han ha gjort.
Så Richard dödade honom.
Två veckor. Det är allt jag behöver.
Håll allt det här oss emellan-
- så hjälper jag er att skipa rättvisa för Mina.
Okej.
Det här är avlyssnings- apparater. Mikrofoner.
Placera en på bottenvåningen i Davenports hem...
- ...och den andra på andra våningen. - Den här är rätt stor.
Det är av största vikt att båda placeras nära fönster.
Det gör det lättare för oss att avlyssna och spela in deras samtal.
- Har du förstått? - Ja.
Varför är du fortfarande kvar?
Jag vet att jag gjorde något hemskt.
Men Richard och Nancy gjorde något värre.
Du kommer inte att ångra det, jag lovar.
Du ljuger lika bra som hon gör. Hon tror att du trodde på henne.
Hon försöker uppenbarligen avleda uppmärksamheten-
- tills hon kan få Minas pengar och försvinna.
Varför gav du henne mikrofoner? Hon kommer inte säga-
- nåt avslöjande när hon är med dem.
Det är dock bara den ena som är en mikrofon.
- Den andra är en flash bang. - Gav du henne en bomb?
Det är en väldigt liten bomb med en mycket stor smäll.
Jag ska aktivera avlyssningsapparat-
- och när hela familjen är på bottenvåningen-
- detonerar jag flash bangen på den andra.
Om de inte ringer polisen, så gör deras grannar det.
Vi kan snoka runt i deras hus utan husrannsakan-
-och samla den DNA vi vill ha.
Davenports kommer inte att lita på testresultat från oss.
Jag är bara intresserad av att veta om bedragaren dödade Underhill.
Det var ett våldsamt mord. Hon måste ha varit täckt av blod.
Har hon fört med sig något av det till huset, så har vi henne-
- oavsett vem Davenports tror att hon är.
Jag tyckte du sa att det var en liten bomb.
Nej, ni kommer inte in i mitt hem.
Mr Davenport, vi är här för att hjälpa er, tro det eller ej.
- I helvete ni är. - Jag förstår -
- att ni inte är glad att se oss, men när en bomb exploderar-
- så får man inte välja vem som ska utreda.
Kan vi utgå ifrån att bomben inte var er, mr Davenport?
- Självklart var den inte det. - Då har ni vårt ord.
Vi kommer inte att vila förrän den skyldiga är avslöjad.
Jag kollade larmsystemet. Det var på, men inget har sabbat det.
Inga tecken på att någon brutit sig in.
Måste vara flickan. Vad är oddsen att detta händer-
- dagen efter att vi anklagar henne för bedrägeri?
Ja, men vad vinner hon på det? Hon får spela offer igen?
Vad hon än hade för skäl, så ska vi vara glada.
Vi kan leta efter bevis på att hon dödade Underhill.
Vilket misslyckande. Hennes sovrum och badrum var kliniskt rena.
Inget i avloppet, mattan eller tvättkorgen.
Köket och tvättstugan var lika rent.
Låt oss inte glömma hur obscent rika Davenports är.
Vi har fortfarande tio rum kvar.
Låt oss kolla hur teknikerna har det.
Det är för att han bedrog min mamma. Min styvfar.
Du frågade mig igår varför jag var så arg över boken.
Jag minns affären, men vad har det ena med det andra att göra?
Han var alltid en fri ande, äventyrlig.
Gjorde det han ville när han ville det. Jag älskade det.
Tills det han ville var något annat än Mary.
Det var inget allvarligt. Nån kvinna han träffade vid en signering-
- på den tiden han fortfarande satte sitt eget namn på sina verk.
Sen upptäckte min mamma det.
Hon är en stolt kvinna. Det var säkert svårt.
Det var inte detsamma efter det.
Hon och min pappa lappade ihop det, men jag vet inte.
Jag höll honom väl på armlängds avstånd.
Och sen när han skrev den boken-
- så var det som om han tänkte på sig själv igen.
På tal om folk som tror att de kan komma undan-
- titta på sätet. Notera hur nära pedalerna det är.
Det har ställts in för någon kort.
Inte Richard, som är 1,80. Nancy kör en SUV.
Jag såg hennes nycklar på stationen häromdagen.
Så du tror att det är bilen bedragaren kör.
Titta på bromspedalen.
- Blod. - Agent Underhills, antar jag.
Överfört från sulan på hans mördares skor.
Pappa, vad gör du här?
Jag har en sak till dig, så jag tänkte komma med den.
Kom in.
Jag gillar vad ni gjort med stället.
Jag ska berätta det för Sherlock. Ni kan få det likadant.
- Är han här? - Nej, han är på stationen.
Vi väntar på svar om lite blod vi hittat.
- Det låter spännande. - Har du pratat med förläggaren?
Ja, hjulen snurrar. Kah känner inte till detaljerna-
-men "Blått hjärteblod"-
-kommer att bli svår att hitta.
Jag uppskattar det.
- Vad är det? - Det är uppföljaren.
Har du skrivit en bok till om mig och Sherlock?
Innan du halshugger mig-
- så har jag sagt till dem att de inte får den. Den är din.
Jag höll precis på att avsluta den när du kom häromdagen.
Jag förstår inte. Får jag bränna den?
Du får göra vad du vill med den.
Jag har saknat dig, Joanie.
Det är det verkliga skälet till att jag skrev om dig.
De senaste åren, sedan jag var otrogen...
Jag vet att jag klantade mig.
Jag visste det i samma sekund som det hände.
Men det jag inte visste, det jag inte var redo för-
-var var det gjorde oss.
Du var min bästa vän.
Och jag förstörde det.
Boken är mitt sätt att hantera det.
Den lät mig vara nära dig igen.
- Ingen rast, ingen ro. - Kan du vänta lite, pappa?
- Hallå? - Blodet på bromspedalen -
- kom från Bob Underhill.
Jag trodde inte labbet skulle vara så snabbt.
Det kom inte från labbet. Det kom från Davenport.
Han är här, och påstår att han dödade Underhill-
-och han vill erkänna.
Hon har dragit en snyfthistoria. Hon måste ha gjort det.
Något i stil med "Den elaka mannen från FBI konfronterade mig.
Anklagade mig för allt polisen gjort.
Jag var rädd, jag agerade."
Han tror fortfarande att det är hans dotter.
Hon visste att han skuldbelade sig för det som hände den riktiga Mina.
2004 kunde han inte rädda henne. 2015 kan han det.
Hur hon är gjorde det, så tvingar hon oss att agera.
Vi måste åtala honom, eller avslöja...
- ...att han tar skulden för henne. - Jag tycker valet är glasklart.
Mina, eller vad hon nu heter-
- har i brådskan att undkomma ett mordåtal, gjort ett misstag.
Acceptera den falska bekännelsen och häkta Richard Davenport.
Det gör det lättare att ta hans DNA.
Vi kan jämföra det med provet taget från bedragaren-
- när hon dök upp förra året. Vi kan visa honom resultatet.
Inte säkert att det skulle övertyga honom.
Men inför en livstidsdom-
- kanske vi kan få honom att skåda ljuset.
DNA: et matchade? Det kan inte stämma.
Jag kan bara säga vad labbet sa till mig.
Flickans DNA matchar Richard Davenport.
Enligt rapporten är hon hans dotter.
Det är samma resultat som matchade henne till Minas tandborste.
Du trodde hon hade en medhjälpare, någon på insidan.
Det här testet gjordes här. Vi skyndade på det.
Hon kan inte ha påverkat resultatet.
Då har någon gjort ett misstag. Den flickan är inte Mina Davenport.
Hennes genetiska material säger något annat.
- Hennes öron då? - Det slår inte ett DNA-test.
Richards DNA jämfördes med ett prov från bedragarens hår.
- Det stämmer. - Är det inte standard -
- ta ett salivprov när hon så mirakulöst återfanns?
Jo, men FBI sa att hon var i ett sånt skick -
- att hon inte lät någon komma i närheten.
De tog håret hon hade rakat av sig på toaletten på macken.
Hon kanske inte är Mina, men hon är Davenports dotter.
Säg att han hade en affär så. Flickan föddes utom äktenskapet.
Hon låtsades vara Mina för att jäklas med honom -
- för att få allt hon tyckte att hon förtjänade.
- Det skulle förklara mycket. - Nej.
Jag gillar inte den teorin. Det är en dålig teori.
Varför är det en dålig teori?
Den tar inte med Mina, det som hände henne 2004.
Det är inte meningen. Det är meningen att förklara-
- hur en flicka vi tror är en bedragare klarar ett DNA test.
Jag har en annan teori. En bättre. Jag föredrar den.
Lita på mig när jag säger att det kommer du också göra.
Mrs Davenport, tack så mycket för att ni kom.
Det här är min jurist, mr O'Donnell.
Kvinnan som ni trodde var er dotter...
- Hon är min dotter. - Hon klarade DNA-provet.
Eller ett av hennes hårstrån gjorde det.
Den matchade ett salivprov från er makes kind.
Saken är den att håret inte kom direkt från Minas huvud.
Det var ett hårstrå hon hävdade att hon rakade av dagen hon hittades.
- Hävdade? - Detta var det andra provet.
Vi var misstänksamma mot provet hon gjorde tidigare-
- eftersom Minas tandborset, källan, försvann.
Imorse, när vi fick resultatet från det andra provet-
- undrade vi om den försvunna tandborsten verkligen var ett misstag?
Tänk om hon klarade både testen för att det undersökta håret...
- ...verkligen kom från Mina? - Jag förstår inte.
Vänta.
Det slog mig att om någon hade tillgång-
- till Minas hår för 14 månader sen-
-så hade de också tillgång till Mina.
Svårt att tänka sig att en kvinna-
- frivilligt skulle låta någon raka hennes huvud.
Så vi kollade med polisen över hela landet.
Vi hittade en rapport om ett överfall i Sturbridge, Massachusetts.
En kvinna i mask attackerade en annan ung kvinna-
-och rakade hennes huvud.
Inte ett brott man ser varje dag.
Mest anmärkningsvärt, överfallet skedde två dagar-
- innan bedragaren hittades i Lander, Pennsylvania.
Hon hade hittat Mina, förstår ni.
Istället för att meddela myndigheterna, tog hon hennes hår.
Hon strödde det över Pennsylvania som om det var hennes.
Offret uppgav ett falskt namn på sjukhuset.
Hon skrevs ut av en man vid namn Norman Ott.
Mr Ott, visar det sig, bodde nära Minas skola 2004.
Hans lägenhet låg längs med vägen hon skulle ha tagit hem.
Det är verkligen hon, Nancy. Det är verkligen Mina.
Det... Nej. Jag...
- Det kan inte. - När polisen -
- hälsade på hemma hos mr Ott i Sturbridge idag-
-så var han inte hemma, men Mina var det.
Genom åren hade han berättat olika historier om henne.
En del trodde att det var hans dotter.
Andra trodde det var hans fru.
Det enda vi vet säkert är-
-att hon fick lämna huset ibland.
Det var så bedragaren fick tillgång till henne.
Ni kan tänka er att hon gått igenom en pärs.
Men hon minns dig och Richard-
-och hon har frågat efter er.
Så fort han tagit tillbaka sitt erkännande, så kommer han hit.
Vill du att jag ska ta dig till henne?
- Hej, Joanie, vad gör du...? - Förlåt att jag blev så arg.
Du har inget att be om ursäkt för. Kom in.
Jag har ändrat mig. Det är okej att den släpps.
Det du har bett förläggarna att göra, be dem sluta.
- Det går bra. - Är du säker?
Jag läste uppföljaren.
Jag tyckte den var bättre än den första.
- Ja. Och du har gjort anteckningar. - Bara några.
Jag tänkte vi kunde umgås och prata om dem.
Det vore en ära.
Cassie? Får jag kalla dig Cassie?
Jag skulle använda ditt riktiga namn, men du vägrar säga det.
Cassie går bra.
Ledsen att jag missade din häktning-
- men jag koordninerar försöken att identifiera dig.
Till min stora förvåning hade vi inte dina fingeravtryck.
Så klart inte. Jag har inte begått några brott.
- Du har aldrig tagits. - Är det någon skillnad?
- Hur gammal är du? På riktigt? - Femton.
Nej vänta.
Tjugofem.
Eller kanske är det en annan siffra.
Mina kollegor visade ett foto av dig för Mina Davenport.
Hon säger att hon aldrig sett dig förr.
Du är också en främling för Norman Ott.
- Han har gripits. - Vem?
Han ljög inte när han sa att han aldrig sett dig förr.
Det såg jag.
Kan du medge att du tillbringat tid i Sturbridge?
Hur skulle du annars känna till Minas situation?
- Jag har varit på många ställen. - Har du gillat dem?
För dina dagar på resande fot är över.
Du tror att jag dödade den där FBI-agenten-
- men du har inget vapen, bara lite blod i en bil.
Jag har redan kommit på sex olika sätt att förklara det på.
Säg mig ett.
Jag hoppas du kommer på rättegången. Borde bli kul.
- Tror du att du kan ljuga dig ur det? - Ja.
Säg mig nu.
Ljuger jag?